-Joudumme kyllä helvettiin. -Pidä turpasi kiinni.
-Täällä on jäätävää. -Hypi vaikka vähän.
Tiedät kyllä, miten vilunarka olen.
En ole ollut näin kaukana Rebeccasta sen jälkeen, kun menimme naimisiin.
-Eiköhän hän pärjää. -Ei ole mukavaa valehdella hänelle.
Tiedän, että sinä olet tottunut...
Sinulle petos on tuttua, mutta minä perustan ihmissuhteeni totuuteen.
-Haluatko vähän teetä? -Kyllä, ihan mielelläni.
Voitko hakea maidon autosta?
-Kuinka monta sokeripalaa? -Tunnetpa minut hyvin.
-Älä viitsi olla hankala! -Se on vain fakta, David.
Hakisit nyt vain sen maidon.
-Miksi sinä säikyttelet minua? -Etkö unohtanut jotain?
-Ai niin. En ole tottunut tällaiseen. -Montako kertaa pitää mainita?
-Onko hän kunnossa? -Ei ole tullut tajuihinsa.
-Sitä se kloroformi teettää. -Ulkona on jäätävää.
Tuodaan tyttö pian sisälle, tai keuhkokuume iskee.
Mehän tulimme vasta. Emmekä ole Islannissa.
-Tyttö ei... Miksi tuo on päässäsi? -Koska minulla on kylmä!
-En halua puhua vain silmillesi. -Älä pomottele minua.
Miksi hitossa tyyppi ei vastaa?
-Hankkiudu siitä eroon. -Siis mistä?
-Ai niin. Et pidä yököistä. -Hankkiudu siitä eroon, tai häivyn.
-En pyytänyt tappamaan sitä. -Olisiko se pitänyt adoptoida?
-Taidan soittaa Rebeccalle. -Kerrotko hänelle yököstä?
Ei, vaan rauhoittelen häntä. Hän on sentään vaimoni.
Raportoit siis hänelle. Olet pahasti tossun alla.
Enhän ole. Ei hän pidä tossuja.
Nyt olisi hyvä aika soittaa siksi, että puhelu ohjautuu vastaajaan.
-En halua valehdella hänelle! -Nopeasti sitten.
En minä sinua pomottelisi. Olet niin itsekäs, David.
-Missä puhelimesi on? -Autossani.
-Työpuhelimen kuuluu olla autossani. -Unohditko tosiaan puhelimesi?
Työpuhelimeni. Mitä sanoit?
Olet idiootti. Kalju idiootti.
Olen mieluummin kalju kuin yksinäinen snobi.
Toivottavasti emme tämän jälkeen...
Hei, kulta. Halusin vain soittaa. Kaikki on hyvin, mutta viluttaa.
Soitan sinulle taas myöhemmin.
Annahan Amylle pusu puolestani. Olet ihana!
Juu, lähetin lentosuukkoja. Haittaako se sinua?
Liikutaan hiljaa, jos hän vaikka nukkuu yhä. Ei herätetä häntä.
Voinko minä ottaa jaloista kiinni?
-En pidä tästä yhtään, David. -Mennään nyt äkkiä sisään!
-Odota! Pitää levätä. -Enää kolme porrasta!
En ole yhtä vahva kuin sinä. No niin, jatketaan vain.
Pentele! Menen katsomaan, ovatko avaimet alakerrassa.
Älä anna hänen kaatua.
-Mitä hittoa sinä oikein teit? -Hän taisi murtaa nenäni.
-Juu, kasassa se tosiaan on. -Mitä minä teen? Sattuu!
Olisit hoitanut hommasi. Lyön vetoa, että tuijotit vain sen tytön tissejä!
Enhän! Hän puski minua päällään!
-Minulle ei ole ennen tehty niin. -No nytpä on.
Auta! Minuun sattuu!
Tämä on sinun syytäsi! Pelkkä seurasi satuttaa.
-En ollut lähelläkään sinua. -Niin sanoit kasvihuoneestakin!
Siitä on jo 20 vuotta.
No niin. Laitan sen paikalleen.
Miten? Ei sinun tarvitse. Odota! Tee se hitaasti.
-Kiva kampaus, Andrew. Onko uusi? -Onpa tukkasi kivasti, Andrew.
TOIMISTO
-Andrew? -Isä halusi tavata minut.
Kiva kampaus, Andrew. Tuo on tehty taidolla.
Odottakoon, kunnes pojat soittavat.
No niin, jatketaanpa sitten.
-Sinun pitää koota itsesi. -Miksi?
-Joudut puhumaan sille tytölle. -Siis kenelle?
-Sille naiselle yläkerrassa! -Miksi juuri minun?
Sanoinhan, että hän tuntee minut. Siksi sinun täytyy tehdä se.
-Mitä haluat minun sanovan? -Kaikenlaista, mutta...
Sinun on kuulostettava siltä, että pystyt tappamaan hänet.
-En minä häntä tapa! -No et niin!
-Kuulostat vain siltä. -Mitä minä siis sanon?
Että jos hän vielä niskuroi, niin murrat hänen sormensa.
-Helppo nakki. Miksi hössötät? -Sinä et säikyttäisi lastakaan.
Se pitää sanoa oikein. Kuin olisit mikäkin kovis.
-Selvä. Mennään sitten. -Odota. Sano se minulle ensin.
-Miksi? -Tottele nyt vain.
Selvä. "Jos vielä niskuroit, niin murran sinulta sormet."
Vielä kerran. Ole lujempi.
"Älä niskuroi, tai murran sormesi!" Kuinka se sitten pitäisi sanoa?
Jos jatkat tuota ryttyilyä, pätkäisen kaikki sormesi!
-Tuolla tavoin. -Hyvä on.
Ymmärrän nyt, mitä tarkoitat.
-"Jos ryttyilet, murran sormesi!" -Tuo kuulosti paremmalta.
-Hienoa. Oliko vielä muuta? -Oli. Tytön on soitettava isälleen.
Otat luurin häneltä ja vaadit rahaa.
-100 000 puntaako? Muistinhan. -Niin minä ounastelinkin.
Sitten seuraa tarkka osuus. Lue tämän paperin sanat.
-Hyvä on. -Lue se, jotta muistat sen.
-No? -Ala-arvoista.
-Lue se, äläkä kommentoi. -Hyvä on! No niin, luin sen.
Hieno juttu. Juodaanpa teetä.
Te paskiaiset! Vapauttakaa käteni, niin tapan teidät tältä istumalta!
Kuules nyt! Jos näin käy joka kerta, niin David ottaa esiin puukkonsa-
-ja opettaa sinut tavoille.
Voisitko jo olla hiljaa?
Kaadan tämän nyt suuhusi.
Tuossa ei ole sokeria.
-Ai. Olen pahoillani. -Taisin murtaa nenäsi.
-Miten niin? -Kuules nyt, nyhverö.
Mursin nenäsi, vaikka käteni oli sidottu selkäni taakse.
Mitäköhän se kertoo sinusta? Olet aika hitonmoinen nössö.
-Et sinä murtanut nenääni. -Taidat puhua paskaa.
Kuulehan. Olet panttivankimme. Jos olet kiltisti, sinuun ei satu.
Jos alat ryttyillä, murran sormesi.
Soitan nyt isällesi. Voisitko olla vaiti?
Saisinko Arnien langan päähän? Ai, te olettekin Arnie. Selvä.
Minun nimeni ei kuulu teille. Juu, hän on tässä...
Saatte kyllä jutella kohta! Ei, haluamme 100 000!
Antakaa rahat poikanne tuotavaksi.
Hän saa tuoda ne vuokraamolle ja odottaa miestenvessan luona.
Kiellä ketään muita tulemaan. Tuo oli kieliopillisesti väärin.
Jos joku seuraa poikaanne, tytärpuolenne kuolee heti!
Aikaa on kaksi tuntia.
Juu, käyhän se.
Juu. Voin ihan hyvin. Olemme talon sisällä.
Nämä vaikuttavat ihan tolloilta. Toisen roiston nimi on David.
-He ovat ihan toivottomia... -Kuuntelehan nyt, kusipää!
Tyttärenne kärsii, ellemme tottele teitä. Siis ellette te tottele meitä!
Tuo oli paha virhe.
Kukaan ei ole lyönyt minua. Ei kertaakaan elämässäni.
Et taida tuntea isääni. Tiedätkö, mitä hän tekee sinulle ja Davidille-
-kun hän saa teidät kynsiinsä? Joka ikinen perheenjäsenenne-
-kulkee pyörätuolissa lopun elämäänsä-
-koska isäni leikkaa heiltä polvilumpiot irti!
-Sinä sitten olet tyhmä! -Minähän tottelin sinua.
Kuulehan nyt, dorka. Pyysin sinua puhumaan-
-koska halusin pysyä nimettömänä. Se ei onnistu, jos käytät nimeäni.
Teinkö niin? Anteeksi, en aikonut tehdä niin!
-Se nainen uhkasi henkeäni! -Sanoit nimeni heti alussa!
Et ole ikinä tyytyväinen. Nyt olet tehnyt minusta rikoskumppanisi.
-Älä jaksa, senkin itsekäs paska! -Haluan sen talon itselleni!
Syötän sinulle vielä äidin talon!
-Mitä hittoa? Täällä on pimeää! -Rauhoitu. Sähkömittari simahti.
-Lisäsin tosin rahaa vasta äsken. -Kuinka vanha tämä talo oikein on?
No niin... Katsotaan, kauanko se nyt jaksaa.
Sisään siitä, Andrew. Jotkut idiootit ovat kai kaapanneet sisarpuolesi.
Poikani... Saat minulta tehtävän.
Hän on juuri lähdössä.
Haloo? David! Niin.
Olen jo lähistöllä.
Laukku on tässä vieressäni.
Odotahan hetkinen.
David, puhelimestani taitaa loppua akku.
Piru vie, olen rikas!
-Onko sinulla veli? -Sitä ei moni tiedäkään.
-Toin juotavaa. -Nyt juhlitaan, veliseni.
-Minä olen rikas ja talo on sinun. -Voi luoja, me onnistuimme!
Olen vapaa! Voin jättää East Sheenin taakseni.
-Miltä sisus näyttää? -En ole vielä katsonut.
-Mitä? -En katsonut sisään.
Ei!
Ehkä ne dorkat katsoivat laukkuun.
-Olisi siis pitänyt katsoa. -No niin olisi!
-Mitä tämä tarkoittaa? -Että rahat eivät ole laukussa.
Eikö niin, Andrew?
Isäsi siis tietää varsin hyvin, että olet mukana juonessa.
Anteeksi. Mitä me nyt teemme?
-Seurasiko sinua kukaan? -Autollako?
En ainakaan usko.
Tämä muuttaa kaiken.
-Minä saan sen talon, David! -Vasta kun olen saanut rahat.
Senkin petturi! Minun olisi pitänyt lukita itseni käsiraudoilla taloon!
Kun saan rahat, saat sen talon. Pahuksen nenäliinat eivät kelpaa!
-Se Arnie vielä hyökkää kotiini! -Ei hän välitä. Olet ventovieras!
-Hän tietää vain Andrew'sta! -Tämän piti olla helppo nakki!
-Miksi edes kuuntelin sinua? -Anna nyt, kun mietin hetken!
-Korjaan kaiken, Peter. -Uskon, kun näen.
Menen ulos savukkeelle ja sitten häivyn täältä!
David?
Onko sinulla pullonavaajaa?
Häivy silmistäni, tai saatan vielä satuttaa sinua kovasti.
-Käyn katsomassa Traceyta. -Ihan sama minulle.
Jätä vain minut rauhaan.
Kai muistit ottaa maskin, vaikka oletkin idiootti?
Muistin. Ostin sen matkalla tänne.
Hienoa. Häivy nyt.
David?
Taisin ostaa vääränlaisen.
Häivy silmistäni. Nyt heti.
Anteeksi.
-Ulkona seisoo joku kalju. -Täällä on joku kaljupää.
-Tunnistatko hänet? -En ole nähnyt tätä hemmoa.
Asia selvä. Tracey on vielä hengissä.
Tutki, keitä talossa on. Arnie tahtoo tietää heti.
-Silvon ne palasiksi. -Tutki, keitä talossa on!
Sitten voit vaikka pilkkoa hänet.
Häntä ei tarvita enää.
-Näetkö tämän lihaveitsen? -Pyydän, älkää...
Kun palaan, sinä ja minä leikimme oikein kunnolla.
Siitä tuleekin kivaa.
-Onko tuo vene? -Ei, se on sitruunapuu.
Se on minun. Hyppään vielä siihen ja purjehdin kauas tästä paskasta.
Roisto pakenee veneellä rauhaisan elämän perässä.
-Eipä ole ennen kuultu. -Haluat minun lähtevän.
-Sitten voit elää possusi kanssa. -Ainakin minulla on vaimo, David.
-Eikö hän muistutakin possua? -Ei! Pidän vakaista suhteista.
-Hän määräilee, ihan kuin äiti. -Satuin olemaan äidin lempilapsi.
-Tiedän, että se nakertaa sinua. -Pyh. Sain silti talonpuolikkaan.
-Äiti oli kiltti ihminen. -Olehan nyt hiljaa.
Se sopii hyvin. Ei olekaan enää enempää sanottavaa.
Poltan liikaa. Se on sinun syytäsi!
Kukkuluuruu...
-Peter, tarvitsen tilinumerosi. -Miksi?
-On tehtävä tilisiirto. -Entä oma tilisi?
-Minä käytän vain käteistä. -Ei minullakaan ole tiliä.
-Miksi? -Meillä on yhteinen tili.
-Katso pankkikortistasi numero. -En voi. Korttini on Rebeccalla.
-Andrew, onko sinulla tili? -Onhan minulla.
-Hienoa. Mikä sen numero on? -En minä tiedä.
Mitä teemme? Meillä ei ole tiliä.
-Tiedän yhden tilin. -Hienoa. Kenen se on?
-Äidin. -Etkö sulkenutkaan sitä?
-En ole onneksi ehtinyt vielä. -Teet äidistäkin rikollisen!
-En salli tätä. Et saa tehdä sitä! -Muuten emme saa rahaa.
-Etkä saa taloasi. -Nyt sinä kiristät minua.
-Poliisi jäljittää vielä äidin tilin! -Väliäkö sillä? Hän on kuollut!
Olet kusipää, David!
Peter, olen pahoillani. En aikonut sanoa noin.
Kuulehan... Jos emme saa rahoja-
-kaikki tämä on ollut turhaa.
Se vene on unelmani, ja äidin talo on omasi.
-Me kumpikin otimme riskin. -Minä myös.
Sinä nyt olet vain rasittava otus, joka tuhoaa kaiken koskemansa.
-Hyvä on. Sulje sitten pian se tili. -Lupaan sen. Missä tilinumero on?
Kotona. Rebecca suuttuu, kun soitan ja herätän hänet.
Kiitoksia.
Haloo? Hei taas.
Anteeksi. Stressikö painaa?
Anteeksi. Tiedän kyllä, ja olen hyvin pahoillani.
Tämä voi kuulostaa hassulta, mutta hakisitko äiti-kansion?
Tarvitsen tilinumeron, jotta voin sulkea tilin.
Älä säti Davidia, hän vain unohti.
Ei, en minä häntä puolustele. Selvä. Anteeksi vielä kerran.
Juu, tiedän kyllä. Anteeksi. Saisinko sen numeron? Kiitos!
Te pahuksen kusipäät!
Haluan jo ulos tästä haisevasta huoneesta!
Haluan ulos täältä, senkin paskiaiset!
Viekää minut pois täältä! Ei ole mitään syötävää!
En ole mikään eläin! Andrew?
Tunnistin hajusi jo kaukaa! Olet ihan kohta vainaa!
-David, puhelin tippui veteen. -Näin naamasi, senkin paska!
Te kuolette! Te kaikki kuolette! Rumilus, David ja Läski-Andrew!
Olen kaikista meistä typerin.
-Miksi sotkin teidät tähän? -Mitä me nyt teemme?
Näytähän sitä puhelinta.
-Se on rikki. -Helvetin hutilus!
Se oli lammen syytä!
Toimiiko sinun puhelimesi?
Akku on tyhjä.
-Onko laturia? Missä se on? -Klubilla.
-Hittoako se siellä tekee? -Se on seinässä...
Kysymys oli retorinen!
-Pitää mennä kylälle soittamaan. -Arniehan tunnistaa äänesi.
Tyttö tietää kaiken. Väliäkö sillä?
-Älä syytä minua. Et ole täydellinen! -Turpa kiinni, Peter!
Pidä kerrankin leipäläpesi ummessa ja kanna vastuusi tässä asiassa.
Onhan numero nyt oikein?
Perkele!
Autosi on tielläni, idiootti!
-Mitä...? Mitä sinä puuhaat? -Mitä hittoa itse puuhaat?
Heippa, Arnie.
-Montako heitä on? -Andrew, David ja joku tylsimys.
Mitä haluat meidän tekevän? Selvä. Lähetän tiedot heti.
-Muk Li, vie tuo tollo muualle. -Siis mitä?
Arnie on tulossa. Häntä potuttaa!
-No niin, dorka. Nyt mennään. -Ei, älkää! Älkää satuttako!
Arnie! Juu, minä täällä.
Kiitos siitä. Nenäliinat nyt ovat aina tarpeen.
Tarkistan tilin tiedot aamulla.
Mitä?
Mitä riivattua?
-Hittoako te minua tuijotatte? -Vai että oikein muukalainen.
Tänään täällä onkin kurvaillut pari erityisen prameaa autoa.
-Yövyttekö Barnaby-mökillä? -Miksi se teitä kiinnostaisi?
Lukitkaa ovenne hyvin.
-Muukalaiset eivät pärjää täällä. -Anteeksi mitä?
Thorn! Thorn...
Älkää lähtekö vaeltelemaan. Se on minun neuvoni sinulle.
Kiitos. Kiva juttu.
Muk Li? Onko jo valmista?
Mitä helvettiä?
Voi paska! Peter?
Peter!
Herää jo, senkin läskikasa! Missä ovat se narttu ja veljeni?
Olin poissa vain hetken. Mitä täällä tapahtui?
-Älä purista. Ajatus ei kulje! -Ei kai, kun olet dorka!
-Mitä täällä tapahtui? -Odotas, kun mietin.
-Missä Peter on? -Hän on poissa kuten siskosikin.
-Siskoni löi minua. -Minäkin lyön sinua kohta.
Odotas. Nyt muistankin.
Istuimme pöydän ääressä. Sisko alkoi hakata kattoa.
Menimme katsastamaan tilanteen. Sisko halusi käydä vessassa.
Minusta se oli huono ajatus, mutta Peter intti vastaan.
Sanoin, ettei siskoon voi luottaa, ja seurasimmekin häntä vessaan.
Virtsattuaan hän kysyi, voisiko hän nyt pyyhkiä.
"Ellette tee sitä puolestani, teidän on avattava solmut."
Minua ajatus ei innostanut, eikä varmaan veljeäsikään.
Avasimme siis solmut.
Mutta sitten Peter alkoi sekoilla.
-En tiedä, miksi. Hän näki jotain. -Oliko huoneessa yökkö?
Oli. Se varasti huomiomme-
-ja sisko sai tilaisuuden hyökätä. Minä kaaduin oven mukana.
Se sattui kovasti. Sisko oli raivoissaan.
Hän otti Peteristä kiinni.
Sitten hän tuli luokseni ja löi minua kasvoille.
Peter on yksin sen nartun kanssa.
Rukoile, että hän on kunnossa.
Mikä voisi enää mennä pieleen?
-Auttakaa minua! -Mitä helvettiä?
Steven?
-Tunnetko sinä hänet? -Joo. Näin hänet aamulla.
-Hän on parturini. -Mitä hän täällä tekee?
Hetkonen... Et kai sinä kertonut tästä kellekään?
No en!
-Tai juu. Kerroinhan minä. -Olet kyllä uskomaton tapaus.
-Kuka toi sinut tänne? -Kiinalaiset...
-Vai korealaisetko? -Muk Li ja Chun Yo.
Perkele!
-Missä he ovat? Näitkö kaljupään? -En nähnyt.
Älkää menkö ulos!
Muuten te kuolette.
Voi luoja. Hänet on silvottu!
-Onko hän kuollut? -No mitäs luulet?
Jos hänelle on tehty noin, meidätkin voidaan tappaa.
Että sellaista.
Tuo oli palkka kaikista mokistasi.
Saavuit tänne 1,5 tuntia sitten. Arnie siis tietää, missä olemme-
-ja hän on alle tunnin matkan päässä. Etsimme veljeni, nappaamme siskosi-
-ja ajamme taas kaupunkiin. Mihin oikein laitoin puukkoni?
Mursit leukani ihan varmasti!
-Turpa kiinni ja jatka kävelyä. -Tiedät, että minulla on perhe.
-En saa selvää sanoistasi! -Miksi sieppasit minut?
Koska veljeni on läski. Kun tapaan taas isäni-
-saat luvan selittää hänelle ihan kaiken.
Miksi me metsään menimme? Täällä voi olla susia, tiedätkös.
-Täällä on kylmäkin. Olen vilunarka. -Anteeksi mitä?
Vi-lun-ar-ka!
Rukoile, että puhelin löytyy pian. Muuten työnnän tämän palleihisi.
Pysy lähelläni äläkä hidastele!
Tuo on veljeni veitsi!
"PÄSY KIELLETTY"
Täällä asuu joku dorka.
-Kiipeäminen sattuu liikaa. -Älä tuijota sitä aitaa vaan kiipeä!
Ei meidän pitäisi olla täällä. Tuossa on kuollut eläinkin.
On mentävä metsään.
-Onko täällä ketään? -Mitä?
Onko täällä ketään?
Huhuu!
No niin, aasi. Jos itket, vikiset tai paljastat aikeeni isännälle-
-tapan sinut heti. Onko selvä? Pelkkä nyökkäys riittää hyvin.
Huhuu?
Mitä roskaa!
Mitä nämä oikein ovat?
Ei tällainen ole normaalia.
-Mihin sinä nyt menet? -Yläkertaan etsimään puhelinta.
-Entä jos karkaan? -Ai karatako sinä aiot?
En kestä tätä enää!
Pystyn puhumaan. Puhe kulkee taas!
Karkaa jos haluat, senkin dorka.
En voi enää palata kotiin.
Olisi pitänyt kurkata laukkuun. Piru vie! Olisin nähnyt nenäliinat.
-Ole hetki hiljaa. -Mitä nyt?
-Tiedätkö, miltä Muk Li San näyttää? -Tiedän.
Perkele! On tuo hän. Mitä oikein on tapahtunut?
-Hänen kurkkunsa on viilletty auki. -Ehkä hän riiteli Chun Yon kanssa.
Ei pelkkä riita johda tuollaiseen.
Jokin ei nyt ole kohdallaan.
ETTE KOSKAAN JÄTÄ MINUA
Hyvä luoja sentään!
Apua! Tule heti alas! Äkkiä!
Perkeleen idiootti!
Mikä helvetti sinua nyt riepoo?
-Miksi lattialla on herneitä? -Kuulin äsken jotain.
-Tuon luukun alta. -Mitä?
Kuulin jotain tuon luukun alta!
Nyt se kuului taas.
-Älä avaa sitä, tai kuolemme! -Olemme keskellä ei mitään.
Keittiössä on kellarin luukku, jonka alta kuuluu melua.
Mitä tuolla alhaalla muka olisi?
Näetkö? Ei yhtikäs mitään. Se oli varmaan vain rotta.
Älä enää hössötä, tai minä...
Mitä? Mitä nyt?
Miksi pakastimessa on käsiä?
-Meidän pitäisi lähteä nyt. -Joo.
Odota!
Älä jätä minua! Et saa jättää minua!
Peter, olen pahoillani. Lupaan, etten kerro isälleni sinusta.
-Miksi minä sinua uskoisin? -Koska anelen sinua. Ole kiltti.
-En halua kuolla. -Miksi minä autan sinua?
-Olet loukannut ja satuttanut minua. -Vie nyt minut äkkiä pois täältä!
-Hän saa meidät kiinni! -Pistä hippulat vinkumaan!
Senkin paskiainen! Tule äkkiä takaisin!
Tule takaisin, senkin nössö! Pelkuri!
Jänishousu!
Mitä tuijotat, senkin rumilus?
Älä sano enää mitään.
Tämä on elämäni hirvein ilta.
Tapasin sinut, ja sitten löysin jonkun sinuakin pahemman!
-Pidä nyt turpasi kiinni. -Minä pelastin sinut!
Se oli oma vikasi, nyhverö. "Peter, minä tarvitsen sinua!"
-Olet pönttö. -Arvasin! Olen niin hyväuskoinen!
Olisi pitänyt jättää sinut.
-Mitä minä tällä teen? -Meidän on tapettava hänet.
-En suostu! -Sinun on tehtävä se.
Tyyppi ei riemastu herätessään. Meidän on tapettava hänet nyt.
-En tiedä, miten se tehdään! -Työnnä vain se veitsi häneen!
-Mihin? -Tyypin päähän.
Tänään!
Anna se veitsi tänne! Voin tehdä sen itsekin.
-En ole yhtä julma kuin sinä! -Tiedän sen, poikaparka.
Olen paljon sinua vanhempi! Vaikken pystykään tappamaan...
No niin, senkin rumilus! Leikkaa sen pää irti! Mikset tee sitä jo?
Mitä oikein odotat? Etkö ole mies? Oletko ämmä niin kuin muutkin?
Vauhtia nyt! En jaksa odottaa, että tuollainen rumilus ehtii...
-He kiipesivät tämän aidan yli. -Mistä sinä sen tiedät?
Koska tuo läski vauvoineen kuuluu Peterin perheeseen.
Menoksi.
-Emmekö voi pysähtyä hetkeksi? -Emme voi.
-En jaksa kävellä. -Hällä väliä.
Pitäisikö varoa ansoja? Olemme maatilan lähellä.
Eikös niiden lähellä ole...
-David! -Turpa kiinni!
-Kuka täällä asuu? -Piippolan vaari.
-Kuka se on? -Suu kiinni. Pidä silmäsi auki.
Pitäisikö meidän etsiä talon sisältä?
Joo...
Mitä helvettiä?
-Mikä tuo on? -Luulisin, että...
Se on pala veljeni kengästä.
Ja jalasta myös. Voihan perse.
Mitäh? Joku on leikannut hänen jalkateränsä irti.
Kuka tällaista tekee? Onko Tracey kunnossa?
Joo... Suunnitelma mäkeen!
Vähät niistä rahoista! On löydettävä veljeni.
-Mikä tuo ääni oli? -Se tuli tuon oven luota.
Tule pian takaisin.
Peter?
Peter!
VILJELIJÄ KONEEN KIDASSA
MAATILA SULJETAAN
"Lapset löysivät ladosta sidotun nuorukaisen."
"Hänellä ei ollut kasvoja."
"Mieheni aikoo satuttaa meitä. Meidän pitää paeta tänään."
"Nyt pitää lopettaa. Hän on tulossa."
Mikä hitto tämä paikka oikein on?
-Tracey? -Tracey?
David!
David... Joku leikkasi Traceylta pään irti.
-Tiedän. Katselen sitä juuri. -Pitäisikö meidän häipyä täältä?
-En lähde ilman Peteriä. -Löysin itselleni takin.
Tässä taitaa olla katkaisin.
Voihan helvetin kuustoista...
Peter ei näytä olevan täällä. Ehkä hän on vielä hengissä.
-Tuo liikkui äsken. -Mikä noista?
Tuo rumilus.
Mikäs hitto sinä olet?
Haloo? Ei. Isä?
Oletko se sinä? Tule äkkiä tänne! Me olemme jonkin maatilan luona.
Tracey on jo kuollut ja minua jahdataan.
-Peter! -David!
-Mitä helvettiä täällä tapahtuu? -Missä sinä olet?
Täällä liikkuu joku hullu. Hän tappoi jo Traceyn.
Minä roikun koukusta! Minuun sattuu hirveästi.
Odota... Yritän päästä liikkeelle.
Peter... Voitko sinä liikkua?
-En pysty! -Olen jumissa.
-Tarvitsen apuasi. -Hyvä on!
-Odota siellä! -Sopiihan se.
Odotan sitten tässä.
No niin, David. Olen tulossa. Älä huolehdi! Olen tulossa.
Voi luoja...
Tässä menee ikuisuus.
Tule nyt jo sieltä.
-Nyt olen tässä. -Tiedän kyllä.
-Oletko kunnossa? -En. Minuun sattuu hirveästi.
Tämä luultavasti kirpaisee.
-Minulla on vain puolikas jalka. -Tiedän.
Löysin sen toisen puolikkaan.
-Mitä teit sille? -Hukkasin sen.
Ei se mitään.
Onpa kirkas ilta...
Tähdetkin näkyvät kunnolla.
Ne ovat fantastisia.
Peter... Anna anteeksi.
Unohda koko juttu. Edes sinä et olisi osannut ennustaa tätä.
-Mikäs tämä on? -Äidin talon kauppakirja.
Jaa. Kuolemme varmaan kumpikin noin tunnin päästä.
Voimme siis hyvin jakaa talon.
Kuulostaa hyvältä. Äiti olisi...
-Hän olisi pitänyt siitä. -Niin olisi.
Todellakin olisi.
Ja paskat. Haluan veneeni. Haluan elää vielä pitkään.
Emme kuole vielä tänään!
Hyvä on.
-Oletko etsinyt puhelinta? -En. Se hullu jahtasi minua!
-Minä etsin. -Älä! On paettava!
Lähellä ei ole muita taloja. Meidän on pakko soittaa apua.
-Mitä minä sitten teen? -Huuda, jos se hullu palaa.
-Ole sitten varovainen! -Samat sanat. Älä tee typeryyksiä.
-Peter... -Niin?
Siitä kasvihuoneesta... Olen kovin pahoillani.
Voihan paska!
-Peter, se hullu on ulkona! -Ulkonako?
Niinkö sanoit?
-Eikö hän olekaan ulkona? -On hän siellä.
En minä näe häntä!
Kuulitko sinä tuon?
Tuohan on Andrew'n pää! En kestä tätä enää!
Emme pääse sitä kautta ulos! On mentävä tätä tietä.
Haluatko tämän?
Sinä senkin hullu paskiainen!
Vannon... Jos liikut sentinkin, revin tämän kuvan kahtia.
Peter, mene pois sen luukun luota.
Sinä menet nyt kellariin.
Peter, työnnä sitä kaappia. Teljetään tämä hullu kellariin.
Kellariin siitä. Liikettä!
Vauhtia...
Liikettä nyt, kumpikin!
Näitä kuvia on melkoinen määrä.
Ei! David!
Ei, ei, ei! David!
Kusipää! Paskiainen! Sinä tapoit veljeni!
Tämä ei voi olla totta.
Suomennos: Petra Patrikainen www.sdimediagroup.com